Hei. Hypp på en smultring?
Det gode ved en slik smultring i forhold til den andre typen er—
—at denne er mye mindre fetende, og den er lettere å lage.
Man gir bare full gass, og så lener man seg tilbake og nyter turen.
Den veien.
I denne videoen skaljeg lære dere å kjøre fort.
Dere lærer åsnu på brekket og hvordan man skrenser i svingen.
Å komme fortrundt en sving, —
—og hvordan man stanser når noe går galt.
Det er bare på én betingelse:
Dere må ikke prøve noe av dette hjemme, —
—for da griser dere på gulvteppet og krasjer i stuebordet. Avtale?
Dette er den eneste kjøreundervisningen de fleste får.
Hvordan man får blinklysettil å virke og bilen til å bevege seg.
Å kunne rygge rundt et hjørne er praktisk når man skal parkere.
Men ikke på langt nær så praktisk som dette...
Her kommer RussSwift.
Det er utrolig!
Hvordan klarer du det? Hvordan snur man på brekket?
Man svinger for å endre bilens bevegelse og drar i brekket.
Man trenger bare å bruke clutchen hvis bilen har bakhjulstrekk.
Og det er alt? For å treffe en slik luke—
—må man vel være presis med hvor man drar i brekket.
Det er bare trening. Det skjer av seg selv når man får plass i en slik luke.
—Hva er rekorden din? —En plass 33 cm lengre enn bilen.
Så det var ca. 16,5 cm foran og bak.
Ikke mer? Det er utrolig.
Du skapte deg et navn i Montego—reklamen for lenge siden.
—For 14 år siden. —14 år?
Nærbildene var selvsagt av en skuespiller, —
—men kjøringen ble utførtav Russ
Og her sitter jeg i en Montego...
...for å prøve dette selv.
Jeg aner ikke hvordan han klarer det.
Men detfins en annen måte å få bakparten til åskli ut på.
Finn deg noe med bakhjulstrekk. Som denne BMWZ8.
Når du så kjører veldig fort i en sving, —
—er det bare å gi gass.
Eller kjør veldig fort gjennom en sving, og så tar du foten av gassen.
Resultatet er det samme. Bakenden vil skli ut.
Når den først begynner å skrense, må man være klar til å ta den inn—
—og gi motstand ved å styre motsatt vei.
Men det er et annet problem også. Hvor mye gass skal man gi?
Hvis man gir på for mye, skjer dette.
Og hvis man gir på for lite, skjer dette.
Det er vanskelig med denne bilen.
Alt må være perfekt. Gassen og styringen må være perfekt.
Og så kan man bare slå seg løs.
Selv i en stor, amerikansk tungvekter som denne.
Inntil man overdriver og krasjer.
Da må man begynne på nytt.
Problemet ved å kjøre sånn er at etter ti minutter—
—ser bakhjulene slik ut.
Det vil ikke være noe igjen av mønsteret.
Og det med bare 400 hestekrefter. Hva skjer hvis man har 580?
Dette er den nye Lamborghini Murciélago.
Murciélago er spanskfor en okse så modig at den får lov til å leve.
Og den er modig. Den kverket Diabloen, italienskfor Djevelen.
De har tydeligvis prøvd å gjøre den kultivert.
Den ser bra ut, det er god plass, og jeg kan se ut.
Styringen er lett, clutchen er lett, —
—girkassen krever ikke mer enn en finger.
I Diabloen måtte du bruke begge hender og få en til å hjelpe deg.
Men når man trår pedalen i bunn...
...kraften og vilterheten... den er fortsatt der.
Den har en ny 6,2 liters V12—motor, som gir 580 hestekrefter.
For å kunne tøyle dem har Lamborghinien firehjulstrekk.
La oss se hvordan den manøvrerer.
Herre min hatt.
Det var med antispinn slått på.
Nå skal jeg gjøre noe helt vilt.
Jeg skal slå den av.
Beklager, men dette er for skummelt.
Ikke såskummeltsom en Diablo, men fortsattskremmende.
Denne bilen har luftventiler bak, som kan åpnes.
Nå styrer jeg dem manuelt, men de åpner seg automatisk—
—hvis utetemperaturen overstiger 35 grader, —
—vanntemperaturen 100 grader, —
—og hvis farten er under 160 km i timen.
Det er noen omstendigheter som aldri kan forekomme i England.
Men enhver bil med luftventil som kan åpnes, er skremmende.
Det er den bare.
Valentino Balboni er sjeftester for Lamborghini.
Han har utviklet bilen. Så la ossse hvordan han klarer seg.
—Er den enklere enn Diabloen? —Ja, den er mye enklere.
Nå er vi oppe i 160, og dette er en hårnålsving.
—Er det dette du liker? —Ja, men dekkene liker det nok ikke.
Hva syns du er det beste med denne bilen?
Det beste er manøvreringen.
For åsladde i svingen må man bruke en bil med bakhjulstrekk.
Kan vi klare det med en Smart, uten at den snurrer?
Kan vi i det hele tatt sladde i en Smart?
Nei.
Det later til at man trenger litt mer enn én hestekraft.
Men man trenger ikke gå amok.
Man trenger ikke en TVRTuscan R.
Man trenger ikke en Maserati 3200.
Man trenger ikke en Ferrari 355.
Nei, det eneste man faktisk trenger...
...er en slik.
Dette er en Noble M12 GTO, og den er på mange måter etsammensurium.
Karosseriet lagesi Sør—Afrika av etfirmasom lager Cobra—kopier—
—til det amerikanske markedet.
Så blir det fløyet... Ja, fløyet til England—
—hvor et team på 15 mann utstyrer det med en Ford Mondeo V6—motor.
Men det er ikke en helt vanlig Ford Mondeo—motor.
Hør her.
Hvert girbskift høres ut som to Darth Vadere som roper til hverandre.
Det er fordi den har to turboladere—
—som gir 310 hestekrefter—
—og 0 til 100 km i timen på 3,5 sekunder.
Flytt deg, McLaren F1.
Men ikke tro at det bare er brutal kraft og uvitenhet.
Dashbordet er vakkert utført, bilen har klimaanlegg og masse plass.
Det er en gjennomtenkt bil.
Den ser bra ut også. I den enorme hekkspoileren ligger ren aggresjon.
Men den er også raffinert.
Den er fantastisk.
Men utseendet imponerer ikke mest.
Eller prisen, selv om den bare koster 40000 pund.
Nei, det beste ved denne bilen...
...er chassiset.
Det er ærlig talt vanskelig å vite hvor lovprisingen skal begynne.
Den er fantastisk å kjøre.
Man tror den vil være bløt som yoghurt i svingene, —
—og det er den bare ikke.
I motsetning til en Z8, hvor man må slite for å styre den, —
—er denne så lett, så avslappet og så responderende.
Man vet nøyaktig hva bakenden har planlagt.
Nesten før den gjør det.
Jeg kan ikke få sagt hvor god denne bilen er.
Men det beste er ikke åskrense gjennom svingen.
Man mister for mye fart.
Hvisman vil kjøre fort, må bak— ogforhjulene være på linje.
Så i teorien spiller det ingen rolle hvilke hjul som trekker.
Tingen med bakhjulstrekk er at bakhjulene skaper framdriften, —
—og forhjulene styrer.
Det er en fin balanse.
Med forhjulstrekk må forhjulene både styre og skape framdriften.
Bakhjulene er bare der for å unngå at bakenden sleper i bakken.
Fordelen med det systemet er at det er lettere og billigere.
Men kraften gjennom forhjulene har en grense.
Den ligger på ca. 220 hestekrefter.
Men hvor mye kraft som går gjennom hjulene, er mitt minste problem i dag.
Dette er en racerdag. Det nyeste innen motorsport.
Bilene er forbløffende mange. Alt fra Formel 1—biler til veteranbiler.
Gatebiler. Det er et potpurri av bensinkrefter.
Her har vi Maserati 250F, —
—som Fangio vant det tyske Grand Prix med i 1957.
Kanskje det beste billøpet noen gang.
Ved siden av står en Maserati Barchetta. Dem fins det bare 17 av.
Og der er en Maserati 250F til, den siste som ble produsert.
En Porsche 911 GT.
Og her borte står verdens raskeste Mini, —
—med en Vauxhall Touring—motor med 300 hestekrefter.
Se på disse her. Der er en Supercharge Lotus 111S—
—ved siden av en D—type Jaguar.
Så har vi en Lotus 340R.
Lotus 23B fra tidlig på 60—tallet.
Og her borte en Formel 1—bil.
Vet dere hva? Jeg tror jeg har tatt med kniv til en revolverduell.
Dette er BMWs første forsøk på forhjulstrekk.
DaMercedesbyttet i A—klassen, —
—endte de med en bil som tok svingene på taket.
Så la ossse hvordan Mini Cooper S klarer seg.
Turboladeren høres nesten ikke.
Hvilket er deilig.
Det minner om lyden fra den originale Miniens girkasse.
Den følessom den gamle bilen, med en vuggende fornemmelse.
Men den har også den gamle bilens gokart—aktige respons.
Og det er skjønt.
Jeg har bare et lite men.
Motoren er veldig kraftig og går godt.
Jeg kunne godt fått litt mindre brumming og litt mer kraft.
Det ville passet bedre til bilen.
Jeg kunne trengt mer kraft, for jeg blir frakjørt her.
Jeg har aldri vært på en bane i en Mini omgitt av Formel 1—biler.
Jeg nærmer meg en flott samling av BMWer og Porscher og så videre.
Jeg klarer vel ikke å passere dem i en Mini? En sånn Porsche?
En ulykke lurer her. Og det vil bli en dyr en.
Jeg tror han lar meg kjøre forbi.
Der passerte jeg en Porsche RS.
Det føltes veldig godt.
Han ble nok støtt.
Men for en deilig følelse.
Jeg brukte det meste av dagen på åse i bakspeilet—
—for å holde øye med biler som kom susende etter meg.
Men dajeg så hvorjeg kjørte, endte det nesten med tårer.
Beklager, kamerat.
Fyren i Ferrarien synsnok ikke det, men denne Minien er en perle.
Det er en fantastisk bil å kjøre på bane med.
Men når alt kommer til alt, er alle biler gode på bane.
Prøv det. Det er mulig å kjøre på bane i England for 150 pund.
Men det fins mange ulike banearrangementer.
Dette er en Ferrari—dag på Jonathan PalmersBedford Autodrome.
Det er mange regler, selv om alle er voksne nok til å ha en Ferrari.
Men det er vel nødvendig.
Hvis vi gasser hardt i første runde, får vi det svarte flagget.
Man må kjøre pent og rolig, —
—men nå har jeg kjørt min første runde, så nå er det bare å gi på.
Dette er en vanvittig god bil.
Mange sier at 360 er bedre.
Men den er tyngre og skvetter mer.
355 er fortsatt den beste for meg.
Der står en 550 med nødblinken på. Hva er galt med den?
Herregud! Hva er vitsen med å komme til en banedag?
Sånn kan du kjøre ned hovedgata i Basingstoke.
65 kilometer i timen.
Kjøp deg en avis.
Det fine ved dette er...
...at politiet ikke ligger på lur. Det er ikke politi her.
Ingen fotobokser.
Dette er bilkjøringens framtid.
Å kjøre hardt og fort i timevis, —
—og så ende der man begynte.
Men det er det en løsning på.
Dette er den nye Range Rover. Kanskje den beste bil man kan få.
Den er utstyrtsom et mindre slott. Og selv om den er født på en gård—
—handler det bare om diamanter og tiaraer nå.
Varmen slås automatisk på når det er kaldt om morgenen.
Den har fjernsyn. Den er detsiste nye innenfor luksus.
Men den kan mer enn åse bra ut. Den har en 4,4 liters V8—motor.
262 hestekrefter og 440 Nm i dreiemoment.
Det er detsamme som i en BMWX5.
Men i motsetning til X5 er denne en skikkelig arbeidshest.
Men etter min mening er det beste med den nye Range Rover—
—at dette trekkøyet bakpå er lagd for å kunne motstå—
—et trekk på fem tonn.
Så nå er kjettingen på, og jeg skal ikke tenke på firehjulstrekken.
Jeg skal bare sette den i lavgir og så...
Ikke prøv dette hjemme.
Dere har ikke fotobokshjemme. Det må dere utfor å finne.
Ogfor det meste på øde veier bak en busk.
Det eneste problemet med Range Roveren er størrelsen.
Det vil nok koste tre pund å kjøre 1,5 km i den bensinmodellen.
Så å kjøre herfra til London, 10 mil unna, koster 180 pund.
Så mye koster det ikke engang i helikopter. Eller i noen annen bil.
Men la ossikke glemme Beckham—mobilen.
Bentley Arnage T.
Den krever ikke mye penger, men mange ansatte til å kjøre den.
Det handler om hvordan man skal kjøre, men jeg vil snakke litt om—
—hva man skal kjøre i når man først kan det.
Det tar sju timer å bygge en Smart.
Og 47 timer å bygge en Porsche 911 Turbo.
Så hvor lang tid tror dere det tar å lage en slik?
Nei, dere tar helt feil.
Det tar 450 timer.
Hvis dere vil ha en todørs Continental, er det 650 timer.
Bare utskjæringen og poleringen av dashbordet—
—tar tre ganger lengre tid enn å bygge en hel Porsche.
Da Volkswagen overtok Bentley, ble ikke håndverket droppet.
De har droppet BMW—motoren—
—og brakt den britiske 6,75 liters veteranen tilbake fra de døde.
Og den har fått turboladere, —
—så dette store britiske brødet simpelthen flyr.
0 til 100 på 6,5 sekunder.
Toppfart... Hvem vet?
Men det mest fantastiske er at selv om man har all denne kraften—
—og alt dette dreiemomentet og all denne vekten.
Jeg aner ikke hva den veier, men minst 2,5 tonn.
Men selv med antispinn slått av—
—er den så utrolig lett å styre.
Jeg elsker denne bilen.
Arnagen tar opp pinnen etter den gamle Aston Martin Vantage—
—og bruker den til åslå konkurrentene i hjel med.
Den er på ingen måte perfekt.
Girstangen er altfor unøyaktig og vaklevoren.
Denne åpner seg når man legger armen på den.
Dette er altfor rotete, og dette er for... tysk.
Til 168000 pund er den ikke akkurat billig, —
—men den er... Hva kaller man det?
Storslått.
Jeg foretrekker små, lette biler med en kraftig motor, —
—men jeg har stor respekt for store, tunge, kraftige biler som denne.
Jeg elsker det utilslørt overdrevne forbruket.
Men det er et problem med store biler som denne.
Åfå dem til å stoppe.
I alle mine videoer har bilene kjørtom kapp fra 0 til 100.
Men i denne skal vi gjøre noe litt mer vesentlig.
Disse tre bilene skal kjøre om kapp, —
—Ford Angliaen, Ford Focusen og Range Roveren, fra 100 til 0.
Alle skal komme rasende nedover veien i 100 km i timen, —
—og når de når denne streken, tråkker de på bremsen.
Lfølge forskriftene bør de stå stille når de når skiltet 55 m unna.
La oss se hva som skjer.
Dettok litttid. Det er vanskelig å akselerere så tregtsom en Anglia.
Men en time senere kjørte vi alle i 100 km i timen, —
—og da vi kryssetstreken, bremsetvi.
Angliaen kunne gått tom for bensin fortere.
Focusen stanset på 29 meter.
Det er 26 meter kortere enn forskriftene krever.
Det er også et fotgjengerfelt kortere enn Range Roveren.
Men se på Angliaen.
Tidene har forandret seg.
Og det er visst også på tide at forskriftene endres.
En av de mest dramatiske måtene å forbedre en bilsprestasjon på—
—er med bedre dekk.
Denne Renaulten har forhjulstrekk, 172 hestekrefter, —
—en toppfartpå 216 km i timen og endelig:
En tidligere Formel 1—kjører ved rattet, Jonathan Palmer.
Så la oss se hvor fort han kjører rundt på denne lille banen—
—på bilens standarddekk.
Rygg litt. Juksemaker.
Stopp.
Tre, to, en, kjør!
Så kom vi av sted med standarddekk. Opp i andre gir, 115 km i timen.
Vi slipper gassen litt og bremser. Det er en ganske skarp venstresving.
Cirka 50 km i timen midt i svingen.
Litt understyring. Jeg må holde den stramt gjennom denne høyresvingen.
Og så gjennom slalåm—delen.
For mye kraft for dekkenes veigrep får fronten til å skli ut, som nå.
I andre gir og bredt gjennom.
Mer understyring, men den manøvrerer veldig godt, og nå kommer vi inn.
Sånn. Og det føltes veldig bra.
Detvar veldig bra. En omgang på 49,42 sekunder.
Så hvaskjer når vi utstyrer den samme bilen med andre dekk?
Så er det lavpris—dekkene. Vi nærmer oss igjen den første venstresvingen.
100 km i timen, jeg tråkker på bremsen, og vi kommer bredt gjennom.
Det er i hvert fall ikke så godt veigrep i fronten.
Tredje gir. Hva skjer i en raskere sving? Vi svinger igjen.
Og jeg blir virkelig låst. Vi er over hele veien, —
—men la oss få bilen tilbake på kursen.
Her låser det seg mye.
Vi er vitne til dårlig kjøring her, —
—men jeg har ikke veigrep.
50,60 sekunder. Over ettsekund saktere.
La ossnå utstyre bilen med prestasjons—gummi.
Nå kjører vi på sportsdekkene, og grepet føles bedre.
Vi kjører inn i hårnålsvingen. Det er betydelig bedre veigrep.
Den skled ikke ut. Vi kom ikke bredt ut av svingen som før.
Tredje gir. Jeg føler meg tryggere, og det er ikke uten grunn.
Mer nøyaktig, den tar svingene bedre, men veigrepet er også bedre, —
—og jeg kan plassere bilen mye mer presist.
Og det er nesten ingen understyring.
48,3 sekunder. Det er etsekund raskere enn standard—skotøyet—
—og to sekunder raskere enn lavpris—gummistøvlene.
Alle disse dekkene hadde samme dimensjon.
Ja, og det interessante er at alle er 16—toms lavprofil.
Så med noen enda lavere og bredere, ville det gått enda raskere?
Men motorsportsdekk går ikke. Dekkene har den laveste profilen man kan ha.
Så jo mer gummi på veien, desto bedre veigrep.
—Nemlig. —Og man bremser bedre.
Trekkraft, bremser, veigrep, men prisen er dårligere kjøreegenskaper.
—Hvem bryr seg om sånt? —På Clioen er det ikke mange.
Store, dyre dekk med rette kanter er bedre.
De gir dårligere kjøreegenskaper, —
—men man stopper fortere, og det er alle tiders.
Men det gjør ingen andre.
Nå... Hva kan man gjøre med det?
Hva gjør man hvis man har en lastebil helt i ræva og må stoppe fort?
Man må bare håpe at man sitter i en Volvo.
Men hvis man sitter i en Volvo, er man selvfølgelig en Volvo—eier.
Og da vil ikke lastebilen være så begeistret.
Her kommer grunnen. Hvisman sperrer veien, —
—tar det ham en evighet å komme opp i fartigjen.
Se hva en lastebilsjåfør må gjennom hver gang man sinker trafikken.
Vi står stille. Clutch, i første lavgir og av gårde.
Og så må vi allerede skifte til første høygir. Sånn.
Og så må vi skifte til andre lavgir.
Andre høygir.
Tredje lavgir.
Tredje høygir.
Fjerde lavgir.
Nå trekker vi opp denne, så det som var første, er nå femte.
Og vi kjører nå i 20 km i timen.
En lastebil kan kun gasse økonomisk opp fra 750 til 1600 omdreininger.
Så må han skifte gir. Han har et så lite spekter å gasse på.
Du godeste, 40 km i timen etter cirka 15 minutter.
Sperr aldri veien for en lastebilsjåfør. Lov dere selv det.
Lastebiler. Man kan ikke gjøre trepunktvendinger i dem.
Man må ha studert kvantefysikk for å skifte gir.
Og forestill dere å kjøre fra London til Istanbul i noe—
—som har fartssperre på 90 km i timen.
Men man kan jo alltid slå av den fartssperren.
Dette er Europasraskeste lastebil.
Motoren er bare 6—sylindret, men på 12 liter og med turbo, —
—hvilkettilsvarer 1000 hestekrefter.
Men for en gangs skyld er det ikke kraften det handler om.
Denne lastebilen er begrenset til 160 km i timen i et kappløp.
For hvis den kjørte fortere, ville ikke vernet på de fleste banene—
—være sterke nok til å stanse den.
Den veier nesten seks tonn, så det kan ikke overraske oss—
—at den kjører 360 meter på literen.
Noen av dere tenker kanskje: Har han førerkort på lastebil?
Med ett ord: Nei.
Hvis man virkelig gir på i en sving, kan man visstnok sladde.
Posten burde hatt sånne, da kunne de holdt følge med e—post.
Jeg elsker denne.
Men elsker jeg den mer enn en sportsbil?
Porsche Boxster. Den beste av mellomklasse—kabrioletene.
Velbalansertmanøvrering, brøl fra eksosen—
—og velvoksne krefter.
Og alt det kan man nyte grunnet antispinn og ABS—bremser.
Det denne bilen sier til deg, er:
"Du har en veldig liten menneskehjerne og kan krasje."
"Så jeg vil bruke min store bilhjerne for å sikre at det ikke skjer."
Antispinn kan slås av, men dette er Porsches barnepike.
Der kommer denne inn i bildet. Det er den nye TVR Tamora.
Den vakreste bilen som noen gang er kommetfra Blackpool.
Og det er ikke negativt ment.
Den er virkelig oppsiktsvekkende.
Den er litt vanskelig når man når grensen.
Men alt er relativt, og jeg må si...
...at sammenliknet med alle andre TVR jeg har kjørt, er den som et lyn.
Den har enorme dekk på 17—tomsfelger.
Og diffusor bakfor å holde den på bakken når man passerer 275.
Og det kan man gjøre, for under panseret—
—er den samme 3,6 liters rekkesekseren—
—som fører TVR til seier i alle akselerasjonsprøvenejeg gjør.
Hvaskal denne slå? Hvilket lam skal vi slakte?
Herlig, Boxster S.
Den er utrolig rask.
Det var England mot Tyskland, og det vil jeg si ble... 5—1.
Men motoren i denne bilen yter også 360 hestekrefter, —
—og hele bilen veier bare 1060 kilo, —
—så det blir 330 bremsehestekrefter per tonn.
For å sette det i perspektiv yter en Porsche 911 Turbo bare—
—276 bremsehestekrefter per tonn.
Altså...
Men denne bilen har ingen hjelpemidler.
Ingen ABS—bremser, ingen antispinn, ingen kollisjonsputer.
Den antar at man kan kjøre og at man er god til å kjøre.
Derfor skal jeg stoppe nå, for tenk dere hva som ville skje—
—hvis jeg gikk amok.
Dette er den ypperste TVR, Tuscan R til 75000 pund.
For en bil. 440 hestekrefter, og så veier bilen bare ettonn.
Nå kunne jeg fortelle om stålchassiset, aluminiumgulvet, —
—karbonfiber—karosseriet eller disse sveisesømmene i dashbordet.
Men jeg blir hele tiden tiltrukket av tallet, 440 hestekrefter.
I en bil som veier et tonn og har en motstandskoeffisient på 0,32.
For hvis man legger det sammen, ender man med en toppfart—
—på 350 km i timen.
Noen biler er for skremmende til å kjøre fort.
Dødsangsten får en ut av fatning.
Så man ender med å rote dettil som her.
Hva er detsom skjer her?
Det erjo vår gamle venn RussSwift i en Nova—sykkel.
—Hvordan i alle dager gjør du det? —Det er som å sykle.
Det er som å sykle.
Det vet jeg jo godt, men hvorfor velter den ikke?
Hvis jeg ikke styrer motsatt, velter den, så jeg må holde balansen.
Fungerer det hvis du kjører fortere?
—Ja. —Så prøv det.
Det må jeg prøve.
Nå er jeg oppe.
Jeg er oppe. Nå er den der.
Det er lett.
Å nei.
La oss gå videre.
Visste dere atverdensrekorden for smultringer er 22 i minuttet?
Det er en hverttredje sekund.
Og dettrorjeg at RussSwift kan slå.
Mine damer og herrer, stillhet for verdensraskeste smultringer.
Han snurrer en runde på 2,2 sekunder, —
—men han kan ikke holde på i ett minutt, —
—for G—kreftene ville fått ham til å besvime.
Det har seg slik at det er vanskelig å være veldig god til å kjøre.
Og hvis du ikke gidder å lære det, kan du kjøpe en bil—
—som skjuler manglene dine og framhever fortrinnene.
Som denne, for eksempel.
Velkommen til Mitsubishi Evo 7. Den siste og klokeste i Evo—familien.
Den har fortsatttolitersmotor, men med 305 hestekrefter.
Denne modellen heter FQ 300.
Jeg vet at Q står for "rask", —
—men jeg vet ikke hva F står for.
Et øyeblikk. Nå vet jeg det.
Og det er ikke bare påstrekkene.
For dette er en super—flyktning uten dikkedarer fra rallyverdenen, —
—og den er forbløffende i svingene.
Visste dere at biler slingrer?
Lkke det? Det gjorde ikke jeg heller. Men det gjør de, og det er ikke bra.
Derfor har denne bilen Active Yaw Control.
Den har også en aktiv differensial.
Jeg har lest om det og snakket med teknikerne, og jeg forstår ikke—
—hvorfor en aktiv differensial er bedre enn en vanlig viskosediff.
Men det er den altså.
Det mest utrolige med en Evo 7 er at når man har overdrevet, —
—og fysikkens lover har fått tak i en og kaster en mot et tre, —
—så vil man i en vanlig bil skrike: "Jeg dør!"
Men i denne sier man bare: "Å nei, nå må jeg senke farten."
Denne bilen er bygd og uttenkt med ett mål for øye.
Firhjulstrekket, differensialen, vektfordelingen.
Alt er skaptfor å få den så fortrundtsvingene som mulig.
Hvisman ikke er Michael Schumacher og gjerne vil kjøre fort, —
—er dette bilen man må kjøpe. Den er fremragende.
Bortsettfra en ting: Den er litt langsom.
Denne Ford RS200 kjørte en gang fra 0 til 160 og tilbake igjen—
—på 12,6 sekunder.
Detvar verdensrekord.
Men eieren ville gjerne kjøre litt fortere, —
—så han forandret motorstyringssystemet—
—og utstyrte den med mye mer turbo.
Resultatet er 703 hestekrefter.
En helt ufattelig kraft.
Akselerasjonen får det til å svimle for en.
Men det er jo fortsatt en RS200. Bremsene er fryktelige.
Og girkassen... Man sa den var som...
En traktors. Men det er urettferdig mot traktorene.
Og jeg kan ikke glemme—
—at RS200 alltid har vært vanskelig å kjøre.
Det føles aldri helt som om man har kontroll.
Så kommer kraften... Dæven døtte. Det er...
...formidabelt.
Det er tre grunner til det uhellet.
RS200 har en primitiv kraftfordeling og en veldig kort hjulavstand.
Og det aller viktigste... det var min skyld.
Så nå vil jeg prøve noe raskere.
Denne ble fødtsom en vanlig Nissan Skyline R33.
Men så brukte etjapanskfirma 150000 pund på å tune motoren.
Så nå yter den 1000 hestekrefter.
Det er 200 mer enn i en Formel 1—bil.
Og det er ikke en sart racerbil.
Siden den ble bygd for fem år siden har det aldri vært feil med den.
Og den er også full av luksus. Skinnseter, tepper, veldig kultivert.
Likevel er det noe som ikke stemmer.
For eksempel er det tre målere i hanskerommet. Og en til her.
Vanntemperaturen måles både foran og bak i motoren, —
—og midt i motoren.
Temperaturen på eksos, olje og oljetrykk måles.
Syns dere det er for mye?
Det gjør ikke jeg.
For dette er motoren.
Og dette er turboladerne. Se så store de er.
Man kan suge løv fra fortauet når man kjører forbi.
Utrolig.
Og se her. Jeg er på en drag—bane.
Denne forbløffende bilen kjører fra 0 til 100 på 2,8 sekunder.
0 til 300 på 12 sekunder.
En tilsvarende bil er blitt målt til 380 km i timen.
Jeg syntes RS200 var rask, men dette er bare forbløffende.
Hvordan skal man holde øye med alle de målerne—
—når man er på vei mot en sving og vet at man har for stor fart?
Sperringen på bakdiffen gjør ikke jobben sin.
Og man vet man har 1000 hestekrefter—
—som vil rive seg løs hvis man gjør noe galt.
Man må være våken.
Det er som å kjøre i en eksplosjon.
Det er fullstendig som—
—sprengstoff med et ratt.
Hvis man vil kjøpe denne bilen, er den til salgs for 50000 pund.
Og det er verdt prisen, for hvis man tenker over det, —
—har det kostet tre ganger mer å bygge den.
Så det var altså den kraftigste bilen på veien i Storbritannia i dag.
Og jeg kan ikke finne noe bedre sted å avslutte.
Adjø.
Hei, velt et øyeblikk.
Jeg pleier å ødelegge en grufull bil i disse videoene, —
—og se, denne Montegoen er fortsatt i kjørbar stand.
Så la oss se om vi kan få Novaen vekk fra den.
Utmerket.
Jeg er faktisk begynt å bli for gammel for slik formålsløs ødeleggelse.
Å nei!
Beam me up, Scotty.
Og nå er det virkelig slutt.
Vi ses neste gang.
Nesten slutt. Første gangjeg prøvde den håndbrekkvendingen...
Flaks, eller hvasier dere?
Tekst: Jørn—Are Haugli Johansen Scandinavian Text Service 2006